Вузлова патологія у членів Українсько-Американської тиреоїдної когорти: дескриптивний аналіз випадків, вперше виявлених на 2-4 циклах скринінгових обстежень - Tronko , M.D.; Zamotayeva, H.A.; Shpak , V.M.; Terekhova , H.M.; Lapikura , O.V.; Pasteur, I.P. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2025)
Резюме. Виявлення вузлів щитоподібної залози (ЩЗ) стає дедалі частішим у клінічній практиці в усьому світі. Переважна більшість новоутворень є доброякісними, рак ЩЗ діагностується приблизно в 4,0-6,5% випадків. Фактори ризику раку і вузлової патології ЩЗ інтенсивно досліджуються. Вплив радіації є одним із найбільш доведених факторів ризику тиреоїдного раку. Даних щодо зв’язку між опроміненням у дитинстві та вузлами ЩЗ суттєво менше. В рамках спільного з Національним Інститутом раку (National Cancer Institute, США) «Наукового проєкту вивчення раку та інших захворювань щитоподібної залози в Україні в результаті аварії на Чорнобильській АЕС» була створена когорта з 13 243 осіб, що зазнали впливу опромінення у віці <18 років, яку ми спостерігаємо протягом 25 років. Під час першого скринінгу вузлові утворення ЩЗ були діагностовані в 366 осіб, що становило 2,8% від усіх обстежених.Мета цієї роботи: дескриптивний аналіз вузлів ЩЗ, вперше виявлених в учасників Проєкту на наступних (2-4) циклах скринінгу.Матеріал і методи. В аналіз включено результати 3 циклів скринінгу учасників Проєкту: 2-го (2001-2003 рр.), 3-го (2003-2005 рр.) і 4-го (2005-2008 рр.). Сформована група з 1109 осіб із вперше виявленими вузлами ЩЗ розміром ≥5 мм: 328 осіб (2-й цикл), 394 (3-й) і 387 (4-й). Вік суб’єктів на момент аварії на Чорнобильській атомній електростанції (ЧАЕС) становив 0-18 років, на момент виявлення вузлової патології – 15-38 років. Виконано аналіз демографічних даних, а також результатів ультрасонографії (кількість і розмір вузлів) та лабораторного визначення вмісту тиреотропного гормону (ТТГ), вільного тироксину (ВТ4), тиреоглобуліну (ТГ), антитіл до тиреопероксидази (АТПО) та антитіл до тиреоглобуліну (АТТГ).Результати. Дві третини осіб із вузлами ЩЗ були жіночої статі. Розподіл групи за віком на момент аварії на ЧАЕС виявився таким: ≤4 років – 27,9%, 5-9 років – 25,2%, 10-14 років – 37,0%, і ≥15 років – 9,9%; за дозою опромінення (Гр): <0,3 – 58,6%, 0,3-1,0 – 21,6% і >1,0 – 19,8%. Вперше виявлені вузли переважно були солітарними (74,7%) і мали невеликий (5-9 мм) розмір (73,0%). Майже у всіх осіб (більш ніж 90%) функціональні показники ЩЗ на момент виявлення вузла були в межах референтних значень. Показники захворюваності на вузловий зоб серед учасників Проєкту за результатами 2-4 циклів скринінгу (2001-2008 роки) становили 12,7-17,8 випадку на 1000 людино-років, що у 20-30 разів перевищує дані для населення України в цілому у відповідний період. При цьому, показники захворюваності в кожному наступному циклі скринінгу були вище за розрахунки за попередній період.Висновок. Суттєве збільшення кількості одиничних вузлів невеликого розміру серед вперше виявлених вузлових утворень в учасників Проєкту на 2-4 циклах скринінгу, вочевидь, є наслідком частого скринінгу (кожні 2-3 роки) і свідчить про його ефективність. Високі показники захворюваності на вузловий зоб серед учасників Проєкту можуть бути пов’язані з ефектом регулярного скринінгу, легким та помірним йододефіцитом у північних регіонах України, а також радіаційним впливом внаслідок аварії на ЧАЕС. З огляду на зростальний тренд захворюваності на вузловий зоб серед осіб із фактором опромінення в дитячому віці в анамнезі збереження когорти Проєкту і подальше її спостереження є виключно важливим.