Механізми та маркери метастазування при карциномах щитоподібної залози. Огляд літератури та власних даних (частина 1) - Kobrynska , N.Ya.; Pushkarev, V.M.; Levchuk, N.I.; Kovzun, O.I.; Komisarenko, І.І.; Tronko, M.D. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2024)
Резюме. Огляд літератури присвячено маркерам та механізмам утворення метастазів. Акцент робиться на відносно маловивчених процесах – ролі жорсткості пухлини та її оточення, участі в цих процесах асоційованих із пухлиною фібробластів; формування преметастатичних ніш, переходу дисемінованих клітин у сплячий стан та, особливо, механізмам, які провокують вихід метастазів із цього стану, що має суттєве практичне значення. Встановлено, що сайти майбутніх метастазів не є пасивними приймачами ракових клітин, а вибірково й активно модифікуються первинною пухлиною ще до того, як відбулося метастатичне поширення. Пухлини індукують формування мікрооточення у віддалених органах, яке буде сприяти виживанню та росту пухлинних клітин після їх засіву в метастатичні сайти. Підкреслюється важливість визначення факторів, які сприяють формуванню преметастатичних ніш при карциномах щитоподібної залози (ЩЗ). Іноді, замість утворення преметастатичних ніш, які підвищують ефективність метастазування, можуть виникати спеціалізовані мікросередовища, в яких пухлинні клітини виживають у стані спокою. Зараз з’ясовуються клітинні та молекулярні складові ніш, які сприяють спокою дисемінованих клітин. Наведені фактори, які можуть спровокувати вихід дисемінованих пухлинних клітин зі стану спокою. Головна увага приділяється маркерам метастазування ЩЗ – трансформуючому фактору росту бета (transforming growth factor beta, TGF-β), матриксним металопротеазам (matrix metalloproteinases, ММРs), фактору росту фібробластів 19 (fibroblast growth factors 19, FGF19), індукованому гіпоксією фактору 1α (hypoxia-inducible factors, HIF-1α), судинному ендотеліальному фактору росту (vascular endothelial growth factor, VEGF), фібронектину, інтегринам, альфа-актину гладких м’язів (α-smooth muscle actin, α-SMA), синдеканам, кіназам сімейства Src, осі CXCL12/CXCR4, маркерам ракових стовбурових клітин та ін. Особливий інтерес викликають маркери, які можна виявити в плазмі крові та методом тонкоголкової біопсії в доопераційний період.