Вплив пренатального застосування метилдофа та фенібуту на формування стресової реактивності гіпоталамо-гіпофізарноадренокортикальної системи в дорослих щурів у нормі та за умов її порушень внаслідок пренатального стресу - Nosenko, N.D. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2015)
Досліджено статеві особливості гормональної реакції кори надниркових залоз на гострий тестстрес (одногодинна іммобілізація) в дорослих щурів, матері  яких впродовж останнього тижня вагітності (з 15-ї по 21-у добу) зазнавали іммобілізаційногоу стресування на тлі введення антагоніста норадреналіну метилдофа (400 мг/кг м.т. на добу) або агоніста ГАМК фенібуту (100 мг/кг м.т. на добу). Введення зазначених препаратів перед стресуванням  вагітних щурів запобігало порушенням адренокортикальної реакції на гострий стрес у дорослих нащадків, що їх викликав пренатальний стрес.  Гормональна реакція кори надниркових залоз на стресову стимуляцію наближалась до параметрів, притаманних нормальним тваринам: у самців за  рахунок підвищення післястресового рівня кортикостерону в плазмі крові, а у самиць — його зниження. Введення метилдофа або фенібуту вагітним щурам,  які не зазнавали іммобілізаційного стресування, справляло модифікуючий вплив на формування статевих відмінностей стресової реакції ГГАС у їх дорослих  нащадків.  Результати досліджень свідчать про суттєву роль норадренергічної та ГАМК-ергічної систем головного мозку в пренатальному програмуванні  стресової реактивності ГГАС у нормі та за умов її порушень внаслідок пренатального стресу.