Порівняльна характеристика ефективності мерказолілу й тиразолу у лікуванні хворих на дифузний токсичний зоб - Rakov, O.V. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2016)
Метою роботи була оцінка терапевтичної ефективності та безпеки застосування мерказолілу («Здоров’я» України) й тирозолу (Takeda) у лікуванні хворих на  дифузний токсичний зоб (ДТЗ). Матеріали та методи. В умовах стаціонару обстежено 59 хворих віком від 20 до 73 років (43,17±1,85 року), серед яких 17 (28,8%) чоловіків і 42 (71,9%) жінки . В усіх пацієнтів діагностували ДТЗ середньої тяжкості. Групи обстежуваних були порівнянними за віковим, статевим  складом, розмірами щитоподібної залози (ЩЗ) і тривалістю тиреотоксикозу. Діагноз ДТЗ верифіковано на підставі характерної клінічної картини, даних  анамнезу, клінічного огляду, гормонального, імунологічного обстеження та УЗД ЩЗ. Термін спостереження — 6 місяців. Через 1, 3, 6 місяців лікування здійснювали контроль ТТГ, Т4в., Т3в., АТ-рТТГ, УЗД ЩЗ. Усім хворим проводили лікування ТСТ (мерказоліл, тирозол), β-блокаторами (бісопролол,  метопролол), седативними засобами та препаратами калію. Хворих на ДТЗ розподілили на дві групи: пацієнти І групи (30 осіб) отримували мерказоліл, ІІ  групи (29 осіб) — тирозол. Добова доза тиреостатиків складала 20-30 мг. За результатами обстеження не було виявлено взаємозв’язку між вираженістю  клінічних симптомів тиреотоксикозу, рівнями ТТГ, Т4в., Т3в., АТ-рТТГ у периферичній крові та ступенем збільшення ЩЗ. Через місяць від початку  медикаментозної терапії у пацієнтів обох груп спостерігалося зниження рівнів тиpеоїдних гормонів й АТ-рТТГ без вірогідної залежності від застосовуваного  ТСТ. В обох групах у 100% випадків відбулася нормалізація рівнів Т4в., Т3в. на тлі низького вмісту ТТГ. Далі показники визначали через 3 і 6 місяців від початку  тиреостатичної терапії. На тлі тиреостатичної терапії евтиреоїдного стану досягнуто у 100% випадків. Впродовж 6 місяців лікування не відзначено  значущих побічних ефектів (агранулоцитоз, токсичний гепатит) у пацієнтів обох груп. Висновки. У пацієнтів, які лікувались мерказолілом або тирозолом, не  виявлено різниці у термінах компенсації тиреотоксикозу. Також не спостерігалося значущих ускладнень медика  ментозної терапії даними ТСТ. Мерказоліл і  тирозол за ефективністю та безпечністю можна вважати рівноцінними препаратами.