Досвід проведення профілактичних лімфодисекцій при папілярній карциномі щитоподібної залози за даними госпітального реєстру - Omelchuk, O.V.; Zinych, P.P.; Shelkovoy, Ye.A.; Bolgov, M.Yu. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2024)
Резюме. Виконання профілактичної центральної лімфодисекції (PCLND) шиї за папілярних карцином щитоподібної залози (PTC) є одним із широко обговорюваних питань, щодо якого досі не вироблено єдиної думки. Більшість дослідників обговорюють коло показань до виконання PCLND, визнаючи, що поряд із підвищенням онкологічної радикальності, вона збільшує ризик післяопераційного гіпопаратиреозу і порушень фонації. Мета. Оцінити результати виконання PCLND при PTC за даними госпітального реєстру. Матеріал і методи. Для оцінки ефективності виконання PCLND було проаналізовано всі операції за 2015-2023 рр. у пацієнтів із PTC. Були відібрані всі випадки cN0 і виконання тільки тиреоїдектомій (TE) і TE+PCLND (1781 і 801 випадок відповідно). Аналізувалися повторні операції з приводу продовження захворювання шляхом порівняння груп за χ² Пірсона (середній термін спостереження 1,9 року). Для аналізу післяопераційних змін фонації використовували анкетування пацієнтів. Проаналізовано всі випадки виконання TE і TE+PCLND (1785 анкет), порівняння виконували також за методикою χ² Пірсона. Для оцінки рівня іонізованого кальцію на наступний день після операції порівнювали середні за методикою t-test і за допомогою F-тесту Фішера (всього 550 пацієнтів). Результати. Під час аналізу повторних операцій за всією групою із середнім терміном спостереження 1,9 року не виявлено статистично значущої різниці між виконанням TE і TE+PCLND (p>0,05). Обмеження групи терміном спостереження від 1 року до 5 років (середній термін спостереження 2,6 року) не змінює ситуації: 2,1% повторних операцій за TE і 3% за TE+PCLND (p>0,05). За даними анкетування на зміну фонації (загалом 1785 анкет) виявлено, що після виконання тільки TE наявність скарг фіксували 55,2%, тоді як після виконання TE+PCLND їх було 60,2% (p<0,05). Якщо не враховувати мінімальну скаргу на незначну осиплість голосу, то статистична значущість відмінностей стає ще більш впевненою: p<0,001 (13,7% проти 20,4%). Післяопераційний рівень іонізованого кальцію також мав статистично значущі відмінності в групах (за TE середнє 1,15; за TE+PCLND середнє 1,13). Порівняння середніх за методикою t-test дало p<0,001, а за допомогою тесту Фішера p<0,05. Висновки. За даними нашого госпітального реєстру, виконання PCLND за PTC не призводить до зменшення відсотка повторних операцій, проте пов’язане з більшим відсотком скарг на зміну фонації та статистично значуще меншим рівнем іонізованого кальцію в першу добу після операції.