Лейкоцитарний склад крові та індекс запалення ВНЛ (відношення нейтрофілів до лімфоцитів) у хворих із вперше виявленим цукровим діабетом 2-го типу з різним індексом маси тіла на тлі постковіду - Popova, V.V.; Hetman, N.V.; Labanets, Ya.I.; Kulikovska, H.V.; Furmanova, O.V. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2024)
Резюме. Пандемія коронавірусної хвороби глобально вплинула на здоров’я людей в усьому світі, зокрема й на ендокринну систему. Серед ендокринних захворювань одним із найпоширеніших є цукровий діабет (ЦД). Глобальне драматичне збільшення захворюваності на ЦД у світі на сьогоднішній день набуло характеру неінфекційної пандемії. Отримані наразі дані підтверджують, що при дебюті ЦД 2-го типу (ЦД2) в постковіді мають місце значні порушення вродженого та адаптивного імунітету, що диктує необхідність невідкладного вивчення і глибинного фундаментального розуміння загальної патофізіології та клініко-імунологічних закономірностей постковідного патогенезу у хворих із дебютами ЦД2 з різним індексом маси тіла (ІМТ), що потенційно визначає вибір терапевтичної стратегії в цієї категорії хворих. Незважаючи на великий обсяг публікацій, присвячених поєднанню СOVID-19 і ЦД2, ці дослідження переважно були виконані у хворих на ЦД2 з різними термінами захворювання. Водночас дані публікацій, щодо лейкоцитарного складу, індексу запалення ВНЛ (відношення абсолютної кількості нейтрофілів до абсолютної кількості лімфоцитів) у периферичній крові (ПК) у хворих із дебютом ЦД2 в постковідному періоді вкрай обмежені та суперечливі. Майже відсутня інформація про взаємозв`язок між системними маркерами запалення та показниками ІМТ у хворих із вперше виявленим ЦД2 в постковідному періоді. Таким чином, основною метою роботи стало дослідження загальної кількості лейкоцитів, лейкоцитарного складу ПК та індексу запалення ВНЛ у хворих із вперше виявленим ЦД2 з різним ІМТ на тлі перенесеного ковіду. Результати. До дослідження були залучені 98 хворих із дебютом ЦД2, що відбувся протягом 3 місяців після перенесеного ковіду з різним ІМТ та 94 хворих із дебютом ЦД2 з різним ІМТ із маніфестацією захворювання в допандемічний період. Групи порівняння становили 93 нормоглікемічних осіб після перенесеного коронавірусного захворювання з різним ІМТ та 88 нормоглікемічних із різним ІМТ без ковіду в анамнезі. Встановлено, що для хворих із дебютом ЦД2 з різним ІМТ в постковіді порівняно з хворими з вперше виявленим ЦД2 з різним ІМТ в доковіді характерні вірогідні значний лейкоцитоз (підвищення загальної кількості лейкоцитів майже у 1,5 раза, р<0,001), нейтрофільоз (підвищення абсолютної кількості нейтрофілів майже у 2 рази, р<0,001), моноцитоз (підвищення абсолютної кількості моноцитів майже у 2 рази, р<0,001), лімфоцитопенія (зменшення відносної кількості лімфоцитів майже у 2 рази, р<0,001) та підвищення індексу запалення ВНЛ більше ніж у 2 рази (р<0,001), що свідчить про сумарне підвищення рівня системного запалення у хворих із дебютами ЦД2 після перенесеного коронавірусного захворювання. З метою точнішого з`ясування впливу значень показників ІМТ у хворих із дебютом ЦД2 з різним ІМТ в постковіді на ступені змін у лейкоцитарному складі крові, групи хворих із дебютом ЦД2 в до- та постковіді були поділені залежно від значень ІМТ на чотири підгрупи: 1) із нормальним ІМТ (<25,5 кг/м2); 2) ІМТ від 25,5 до 29,9 кг/м2; 3) ІМТ від 30 до 34,5 кг/м2; 4) ІМТ >35,0 кг/м2. Встановлено, що прогресуючі, залежно від значень ІМТ, лейкоцитоз, нейтрофільоз, моноцитоз, лімфоцитопенія та підвищення індексу ВНЛ були характерні для всієї когорти хворих із дебютом ЦД2 в постковіді порівняно з хворими з вперше виявленим ЦД2 в доковіді, у яких лейкоцитоз, нейтрофільоз, моноцитоз та підвищення індексу ВНЛ спостерігали лише у хворих із вперше виявленим ЦД2 з ІМТ >30,0 кг/м2, а відносна лімфоцитопенія (р<0,001) була притаманна тільки хворим із ЦД2 в доковіді з ІМТ >35,0 кг/м2. Подібні зміни лейкоцитарного складу, що були виявлені у хворих із дебютом ЦД2 з різним ІМТ в постковіді, але менш значущі, спостерігали й в нормоглікемічних осіб із різним ІМТ в постковіді та були зо- всім відсутні в нормоглікемічних осіб із різним ІМТ в доковіді, що свідчить про ключове значення зміненого постковідного стану імунітету в патогенезі дебюту ЦД2 у хворих із різним ІМТ після перенесеного коронавірусного захворювання. Висновки. Зміни в лейкоцитарному складі, а саме рівень лейкоцитозу, нейтрофільозу, моноцитозу, лімфоцитопенії та значень індексу ВНЛ у хворих із дебютом ЦД2 залежать не тільки від значень ІМТ, але й зумовлені системним запальним станом постковідного тла, що підсилює хронічне запалення низького ступеня, яке становить патогенетичний базис дебюту ЦД2. Виявлені нами зміни в лейкоцитарному складі у хворих із дебютом ЦД2 з різним ІМТ в постковідному періоді пояснюють двосторонній зв’язок між ЦД2 і коронавірусним захворюванням та зумовлюють стратегічний вибір подальшої патогенетичної терапії цієї категорії хворих.