Використання альфа-ліпоєвої кислоти в лікуванні хворих на ішемічну хворобу серця із цукровим діабетом 2-го типу та без нього - Zhuravlyova, L.; Lopina, N. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2018)
Мета — оцінити показники артеріальної жорсткості, товщину інтима-медіа сонної артерії у хворих на ішемічну хворобу серця (ІХС) залежно від наявності цукрового діабету 2-го типу (ЦД2) у процесі стандартної та комбінованої терапії з додаванням альфа-ліпоєвої кислоти (АЛК, препарат Діаліпон® Турбо, «Фармак», Україна). Матеріали та методи. Обстежено 131 пацієнта з ІХС. Контрольну групу становили 20 практично здорових осіб. Залежно від наявності ЦД2 хворих розподілили на 2 групи: 1-а група (n=70) — із ЦД2, 2-а група (n=61) — без ЦД2. Залежно від характеру проведеної терапії пацієнтів розподілили на 2 підгрупи — IА (стандартна терапія) та IВ (комбінована терапія). Усім пацієнтам проводили вимірювання каротидно-феморальної швидкості розповсюдження пульсової хвилі (кфШРПХ) за допомогою реографії та ультразвукову доплерографію сонних артерій на початку та через 12 тижнів терапії. Результати. У пацієнтів з ІХС порівняно з групою контролю було вірогідно підвищено кфШРПХ. У пацієнтів 1-ї групи порівняно з хворими 2-ї групи була вірогідно більшою кфШРПХ (12,29±2,10 м/с vs 11,02±2,15 м/с; р=0,0009). У пацієнтів 1-ї групи товщина комплексу інтима-медіа загальної сонної артерії (ТІМ ЗСА) була вірогідно вищою за показник групи контролю (1,22±0,10 мм vs 0,89±0,06 мм; р=0,00001), у пацієнтів 2-ї групи також ТІМ ЗСА вірогідно перевищувала контрольний показник (1,11±0,15 мм vs 0,89±0,06 мм; р=0,00001). Окрім того, в пацієнтів 1-ї групи ТІМ ЗСА була вірогідно вищою за показник пацієнтів 2-ї групи (1,22±0,10 мм vs 1,11±0,15 мм; р=0,00001). У пацієнтів 1-ї групи стандартної терапії через 12 тижнів лікування відзначено невірогідне зниження кфШРПХ (10,60±2,26 м/с vs 10,23±2,16 м/с; р>0,05) і ТІМ ЗСА (1,11±0,07 мм vs 1,07±0,07 мм; р>0,05). У пацієнтів 2-ї групи стандартної терапії через 12 тижнів лікування відзначено незначне зниження кфШРПХ (9,85±2,10 м/с vs 9,49±2,10 м/с), ТІМ ЗСА (1,07±0,10 мм vs 1,05±0,10 мм; р>0,05). У пацієнтів 1-ї групи комбінованої терапії через 12 тижнів лікування відзначено невірогідне зниження кфШРПХ (12,64±1,87 м/с vs 12,12±1,88 м/с; р>0,05), вірогідне зниження ТІМ ЗСА (1,24±0,08 мм vs 1,21±0,09 мм; р=0,0302). У пацієнтів 2-ї групи комбінованої терапії через 12 тижнів лікування відзначено невірогідне зниження кфШРПХ (11,37±2,10 м/с vs 10,83±2,07 м/с; р>0,05) і ТІМ ЗСА (1,11±0,14 мм vs 1,08±0,14 мм; р>0,05). Висновки. Включення АЛК до стандартної терапії пацієнтів з ІХС і ЦД2 сприяє поліпшенню еластичності судинної стінки та зменшенню показника ТІМ ЗСА. Необхідно проведення подальших клінічних досліджень із більшим терміном спостереження для уточнення ролі АЛК у зниженні резидуального кардіоваскулярного ризику в пацієнтів з ІХС і ЦД2.