Віддалені результати лікування хворих із потенційно радіонідукованим диференційованим раком щитоподібної залози після остаточної тиреоїдектомії - Yanchiy, I.R.; Gulevaty, S.V.; Bolgov, M.Yu.; Bogdanova, T.I. (Ендокринологія | Endokrynologia, 2015)
Оскільки всі диференційовані карциноми щитоподібної залози (ЩЗ), що розвинулись у пацієнтів, які були дітьми або підлітками на час Чорнобильської аварії, розцінюють як потенційно радіоіндуковані, мета даної роботи полягала в проведенні аналізу щодо частоти розвитку метастазів, ознак багатофокусного росту пухлини в протилежній частці залози та віддалених результатів довготривалого спостереження саме таких пацієнтів, що погодилися на остаточну тиреоїдектомію. Було проаналізовано 118 випадків диференційованого раку ЩЗ: 84 папілярних і 34 фолікулярних карцином. Показано, що потенційно радіоіндуковані диференційовані тиреоїдні карциноми з низьким потенціалом агресивності після виконання остаточної тиреоїдектомії характеризувалися низькою частотою розвитку метастазів (7,0% випадків для папілярних карцином і 0% – для фолікулярних) і наявністю пухлинних локусів у протилежній частці залози (4,2% випадків для папілярних і 0% для фолікулярних карцином), а також довготривалим безрецидивним післяопераційним періодом спостереження.